Arheologii japonezi au descoperit locul legendar al morții primului împărat roman, Octavianus Augustus
![Arheologii japonezi au descoperit locul legendar al morții primului împărat roman, Octavianus Augustus](https://media.puterea.ro/lVzssTd5EAGzKvlL3Nx3IMbud1E=/1200x675/smart/filters:contrast(5):format(webp):quality(80)/https://www.puterea.ro/wp-content/uploads/2024/05/augustus-caesar-587488458-1024x576.jpg)
Arheologii au făcut o descoperire revoluționară în umbra vulcanului Vezuviu: vila mult timp ascunsă care ar putea marca locul de odihnă final al lui Augustus, primul împărat al Romei, îngropată timp de secole sub cenușa vulcanică de la 79 AD.
Excavațiile în curs la situl Somma Vesuviana din sudul Italiei au scos la iveală o structură anterioară celebrei erupții a vulcanului Vezuviu, cu detalii arhitecturale în concordanță cu casa unui împărat roman.
Descoperirea, făcută de arheologii de la Universitatea din Tokyo, prezintă o încăpere care a servit potențial ca baie privată, completată cu un cuptor pentru încălzire – luxuri care dau greutate legendei de mult timp susținute că Augustus a trăit, și în cele din urmă a murit, la baza Muntelui Vezuviu.
Excavația la nord-est de Muntele Vezuviu a dezvăluit, de asemenea, un spațiu de tip depozit care găzduia „duzini de containere ceramice de tip amforă aranjate într-un rând”, conform Arkeonews.
Datarea radiocarbonului a legat resturile de cărbune îngropate sub molozul vulcanic direct din secolul I AD. Această cronologie sugerează că vila a fost abandonată în jurul anului 14 d.Hr., coincizând cu moartea lui Augustus, întărind teoria că a fost odată reședința împăratului și a fost evacuată după moartea sa. Construcția unei structuri de tip templu peste ruinele vilei, combinată cu înmormântarea sa ulterioară de către erupția Vezuviului, sugerează, de asemenea, că moartea sa a determinat abandonarea locuinței împăratului.
În plus, înmormântarea vilei de către erupție indică faptul că dezastrul din 79 d.Hr. a cauzat mai multe daune în partea nordică a Vezuviului decât au crezut anterior cercetătorii.
„Acesta este un progres major care ne va ajuta să determinăm daunele cauzate părții nordice a Vezuviului și să obținem o idee mai bună despre erupția din 79 [d.Hr.]„, a declarat Aoyagi Masanori, profesor emerit la Universitatea din Tokyo, potrivit mass-media japoneze.
Timp de secole, legenda a persistat că Augustus și-a făcut casa în Somma Vesuviana și, în anii 1930, cercetătorii au spus că au găsit vila sa. Cu toate acestea, un proiect de excavație care a început acum mai bine de două decenii a demontat această afirmație cu o datare precisă, conform Newsweek. Acum, descoperirea acestei vile mai vechi, cu date arhitecturale care se potrivesc cu era lui Augustus, sugerează că, în cele din urmă, am aflat unde anume a trăit și a murit cu adevărat Octavianus Augustus.
Cine a fost Augustus?
Cezar Augustus, care s-a născut în 63 î.Hr. și a fost cunoscut inițial sub numele de Octavian, a devenit faimos ca primul împărat al Imperiului Roman după moartea lui Iulius Cezar, marele său unchi. În timp ce Augustus a adus o perioadă de relativă pace în timpul domniei sale până la moartea sa, în 14 d.Hr., călătoria pe care a întreprins-o pentru a-și asigura rolul de lider a fost mult mai tumultuoasă și violentă.
Totul a început cu ascensiunea lui Iulius Cezar la putere. Încă din tinerețe, Cezar a fost priceput în a-și face conexiuni esențiale cu elitele, pregătind terenul pentru ascensiunea sa spectaculoasă. Viața sa a fost marcată de evenimente cruciale: a plâns pierderea soției sale Cornelia, și-a dezvoltat abilitățile de lider în armată, a practicat dreptul în instanțe, a studiat filozofia la Rhodos și a călătorit în întreaga lume. Într-una dintre aceste călătorii, se spune că a fost luat ostatic de pirați, a negociat eliberarea sa și a răspuns prompt, strângând o flotă pentru a-i captura pe pirați.
Navigând în apele tulburi ale politicii romane, Cezar a și-compus o armată personală și a creat mai multe alianțe cu lideri influenți. Între timp, s-a căsătorit și a divorțat de Pompeia, s-a căsătorit cu Calpurnia și a avut o aventură cu Cleopatra VI, regina Egiptului. Aceste mișcări calculate au pus bazele domniei sale ulterioare ca dictator al Romei, care a durat doar un an.
În timp ce Iulius Cezar își construia cariera politică, a arătat un interes pentru Augustus. După asasinarea șocantă a lui Cezar în 44 î.Hr., care a declanșat o luptă acerbă pentru putere, Augustus și-a folosit legăturile de familie și popularitatea unchiului său pentru a-și forma și el propria armată, pentru a lupta împotriva trupelor militare care îi apărau pe Cassius și Brutus, asasinii lui Cezar.
Augustus a trebuit, de asemenea, să lupte împotriva principalului său rival, Marc Antoniu, un aliat-cheie al lui Iulius Cezar. Ca unul dintre ofițerii săi de stat major care a fost instrumental în succesul în timpul războiului, Antoniu a câștigat favoruri și și-a construit propriul său CV politic. El era următorul în linie pentru a-i succeda lui Cezar după asasinarea sa, dar Augustus a revendicat succesiunea și a susținut-o cu puterea militară, forțându-l pe Antoniu să se retragă în sudul Turciei.
În timp ce se afla în Turcia, Antoniu a format o alianță romantică și politică de scurtă durată cu aceeași Cleopatra, dar s-a întors ulterior în Italia, unde s-a reconciliat cu Augustus și s-a căsătorit cu sora conducătorului, Octavia.
Relația lui Antoniu cu Cleopatra, nu se încheiase, însă. A reînviat atât partea romantică, cât și o alianță politică cu regina, reaprinzându-se, astfel, lupta cu Augustus. Acest conflict escaladant a culminat într-un duel militar între cei doi lideri. Dar după ce armata lui Antoniu a suferit o înfrângere zdrobitoare, el și Cleopatra s-au sinucis, în 30 î.Hr.
Cu dispariția rivalului său, calea a fost acum larg deschisă pentru Augustus să-și consolideze puterea și să domine suprem, devenind oficial primul împărat al Romei în 27 î.Hr. Relatările istorice sugerează că a domnit dintr-o vilă liniștită așezată în apropierea Vezuviului – un loc care ar fi putut să-i servească ca refugiu și locul în care și-a petrecut ultimele momente, așa cum noile dovezi arheologice ar putea confirma.